FLUMINENSIA : časopis za filološka istraživanja
Fluminensia je časopis za filološka istraživanja što ga od 1989. kontinuirano dvaput godišnje objavljuje Odsjek za kroatistiku Filozofskoga fakulteta Sveučilišta u Rijeci. Tematski pokriva područje filologije i obuhvaća radove iz područja jezikoslovlja, u prvom redu kroatističkoga (dijalektološke, povijesnojezične, standardološke kroatističke i komparativne studije), iz područja književnosti (povijesti književnosti, teorije književnosti i stilistike), kao i prikaze netom objavljenih djela iz svih nabrojenih područja (temeljite i vrlo stručne prikaze isključivo znanstvenih publikacija). Svaki se članak šalje na recenziju dvama recenzentima, nerijetko i stranim. U slučaju opozitnih recenzija, procijeni li Uredništvo potrebnim, članak se šalje i trećemu recenzentu, a na koncu Uredništvo donosi zaključnu ocjenu. Uredništvo odbija radove neadekvatne sadržajem ili vrijednošću bez recenzentskog postupka. Indeksiranost časopisa i baze cjelovitih tekstova: ESCI (WoS), CSA Linguistic and Language Behavior Abstracts, MLA International Bibliography, Linguistic Bibliography, Bibliography of Slavic Linguistics, European Reference Index for the Humanities and the Social Sciences (ERIH PLUS), SCOPUS, ULRICHSWEB, Central and Eastern European Academic Source (EBSCO), CARHUS Plus+2014, OpenDOAR, Directory of Open Access Journals (DOAJ), HRČAK, HAW
Odsjek za kroatistiku Filozofskoga fakulteta Sveučilišta u Rijeci Sveučilišna avenija 4, HR-51000 Rijeka
Prikaz knjige Tamare Gazdić-Alerić Hrvatski između nas (Školska knjiga – Učiteljski fakultet, Zagreb, 2023)
Prikaz knjige Svetlane Tomić Knjiga koja nedostaje: Priručnik za funkcionalnu pismenost (S. Tomić, Beograd, 2022).
„Živjeti i pohađati školu u Finskoj ravno je dobitku na lutriji“
Rad kritički propituje kategoriju „imigrantske književnosti“ kako se ona koristi u akademskom i javnom diskursu, predlažući pojam „transnacionalne književnosti“ (Lukić 2014), te, osljanjajući se na kritičku naratologiju rase i bjeline (Critical Race and Whiteness Narratology) i uz analizu koncepta rase u nordijskim zemljama, razvija čitanje romana Moja mačka Jugoslavija (2020) Pajtima Statovcija. Pritom se ističe kako evolucija književne scene u protekla dva desetljeća kontekstualizira svrstavanje Statovcijeva romana u okvir finske, a ne „imigrantske književnosti“ (Nissilä 2017). Unatoč toj promjeni paradigme, kategorija „imigrantske književnosti“ i dalje se koristi, iako su u kritičkoj recepciji višekratno istaknuti njezini konceptualni i interpretativni nedostaci (npr. Gokieli 2017; Löytty 2015; Walkowitz 2010). U radu se transnacionalna književnost uvodi kao alternativna kategorija za djela koja uključuju dva ili više nacionalnih konteksta. Transnacionalizam kao fenomen „prekoračivanja granica“ preuzima elemente narativa koji nisu nužno izravno povezani s više nacionalnih država, već se raznoliko manifestiraju ovisno o različitim sociokulturnim okolnostima i normama. To uključuje jezike, kulture, etničke pripadnosti, rase i religije, spol i rod itd. Stoga zaokret prema transnacionalnom u književnosti ne poriče i dalje prisutne nacionalne referentne okvire, premda naglašava transnacionalne veze (Pollari et al. 2015). Pritom se rad odmiče od okvira u kojem se imigranti – i njihovi potomci – pozicioniraju kao Drugi, te se približava shvaćanju migracije kao fenomena koji zahvaća brojne aspekte proživljenih iskustava subjekta i koji ih oblikuje, kao i formalne karakteristike teksta te načine njegova čitanja. U radu se tvrdi da se kod pojedinih imigranata pozicioniranih kao Drugi sve razlike u odnosu na dominantne sociokulturne norme mogu promatrati kao stopljene u subjektovoj rasi kroz djelovanje (Moya and Markus 2010). U nordijskom kontekstu rasa se određuje u odnosu na bjelinu, koja funkcionira kao nevidljiva pozadina prema kojoj se ta razlika procjenjuje (Lundström et al. 2024).
transnacionalna književnost; „imigrantska književnost“; kritička naratologija rase i bjeline; postjugoslavenska književnost; Pajtim Statovci
Disfunkcionalnost obitelji i transgeneracijski prijenos traume u Ubij se, tata Monike Herceg i Ostanak Hane Konsa
Estetski odgovori na ekološke, političke, društvene i egzistencijalne krize na makro, ali i mikro razini, oblikuju tematski horizont recentne književne produkcije. Navedeno potvrđuju i tekstovi koji su još potkraj 20. stoljeća anticipirali zaokret prema narativima kolektivne i individualne ranjivosti. Unutar takvog diskursa, obitelj se ni u suvremenoj hrvatskoj drami ne prikazuje kao stabilizacijska jedinica društva, nego kao mikrokozmos krize i mjesto duboko ukorijenjenog nasilja. Obitelj kao utočište u dramama Ubij se, tata Monike Herceg i Ostanak Hane Konsa ne postoji, već je prikazana kao hermetični sustav u kojem trauma i nasilje postaju predmeti nasljeđa. U tim se tekstovima ne traži pomirenje. Umjesto toga prikazuje se nemogućnost nadvladavanja naslijeđenih obrazaca. Obje su drame strukturirane oko likova odrasle djece – kod Herceg je riječ o trojici sinova, dok se kod Konse pojavljuju brat i sestra. Herceg tematizira toksičnu muškost kroz patrijarhalni model nasilnog oca i nemoć sinova pred njegovim autoritetom, dok Konsa dekonstruira majčinstvo prikazujući ženu kao nositeljicu moći i autoritet. Kroz retrospektivne scene i introspektivne monologe propituje se sam temelj roditeljske figure, razotkrivaju se slojevi obiteljske disfunkcionalnosti, rodne rigidnosti i manifestacije nasilja. Polazeći od teorijskih okvira koje su postavili Aleida Assmann, Carsten Gansel, Meera Atkinson, Judith Butler i Cathy Caruth, ovaj rad po prvi puta analizira navedene drame kroz prizmu transgeneracijske traume, rodne normativnosti i disfunkcionalnih obrazaca obiteljskih odnosa. Metodološki pristup temelji se na komparativnoj analizi tematskih, strukturnih i narativnih obilježja.
suvremena drama; Monika Herceg; Hana Konsa; transgeneracijska trauma; kriza; nasilje
U ovomu se radu analizira pjesma Tina Ujevića „Okamine“ koja je uvrštena u pjesničku zbirku Žedan kamen na studencu (1954). Za cjelokupni je opus Tina Ujevića vrlo karakteristično da se u brojnim što pjesničkim, a što proznim tekstovima pojavljuju u tekst uklopljeni metatekstualni komentari. Pjesma „Okamine“ do sada je u znanstvenim i stručnim radovima posvećenima književnomu opusu Tina Ujevića prošla gotovo nezamijećeno, a čini mi se da ju je moguće analizirati kao izrazito slojevitu lirsku pjesmu o čitanju lirske pjesme. Kao metodološki okvir pri čitanju Ujevićeve pjesme „Okamine“ poslužili su mi književnoteorijski uvidi francuskoga filozofa Mauricea Blanchota, koji je dao poticaj i bitno utjecao na razvoj poststrukturalizma. Analizom se nastojalo ukazati na neobičan dosluh u kojemu stoje Blanchotovi pogledi na čitanje i Ujevićeva pjesma. Cilj mi je bio pokazati kako sama Ujevićeva pjesma upozorava na svoju pjesničku formu, na kretanje unatrag i unaprijed, horizontalno i vertikalno kao nužne preduvjet čitanja, kako sa svojim čitateljima ulazi u rječničke igre i vrlo pomno bira egzotične i arhaične izraze, kako upozorava čitatelja na svoju ispražnjenost od bilo kakva konačna smisla i kako ga zove na „palimpsestno čitanje“ (Genette) koje podrazumijeva čitanje jednoga teksta u složenoj mreži odnosa s drugim tekstovima. U zaključku ističem kako pjesma poziva čitatelja na čitanje unatoč činjenici da mu ni jedno metodološko polazište neće priskrbiti potpuno i jednom za svagda valjano čitanje pjesme.
Tin Ujević; Žedan kamen na studencu; pjesništvo; interpretacija; prikaz
Suživot engleskoga i hrvatskoga jezika u visokome obrazovanju
Znatan porast uporabe engleskoga kao jezika visokoškolske nastave (EJVIN) otvara pitanja njegova utjecaja na nacionalne jezike. EJVIN rijetko prati eksplicitna jezična politika, a kada se ona provodi, pokriva domene jezičnoga umijeća u engleskome i jezične potpore za EJVIN. Jezična politika međutim ostavlja izvan fokusa ulogu, uporabu i poznavanje nacionalnih jezika. Također, nedostaju istraživanja stavova studenata i nastavnika koji uče i poučavaju na engleskome jeziku u visokome obrazovanju o pitanjima vezanima uz nacionalni jezik. Ovom se studijom stoga, metodom upitnika na uzorku od 71 studenta te metodom fokus-grupe od 14 studenata druge i treće godine prijediplomskoga studija na jednoj hrvatskoj visokoškolskoj instituciji, odgovara na nedostatak istraživanja ispitivanjem stavova i percepcija studenata o uporabi, poznavanju i statusu hrvatskoga jezika u visokome obrazovanju (na engleskome jeziku) i u njihovoj budućoj struci. Kvantitativni su podaci obrađeni metodama deskriptivne statistike, a kvalitativni metodom tematske analize. Rezultati pokazuju da velika većina ispitanika ne smatra da njihova odluka da studiraju na engleskome jeziku ugrožava razvoj i uporabu hrvatskoga jezika. Trećina ispitanika međutim ističe negativne učinke svoje odluke na njihovo umijeće u hrvatskome jeziku, posebice na poznavanje jezika discipline. Gotovo 90 % studenata zagovara postojanje hrvatskih inačica studijskih programa na engleskome jeziku, dok polovica podupire uvođenje kolegija Hrvatski za posebne namjene. Manjina ispitanika opravdava povremeno prebacivanje nastavnika na hrvatski jezik tijekom nastave na engleskome jeziku. U radu se ističe važnost očuvanja uloge hrvatskoga jezika u visokome obrazovanju (na engleskome jeziku), odnosno kreiranja jezičnih politika koje podupiru internacionalizaciju visokoga obrazovanja uz zaštitu i promicanje nacionalnih jezika.
hrvatski jezik; engleski jezik; visoko obrazovanje; engleski kao jezik visokoškolske nastave; studenti; jezična politika
U ovom se radu analizira retorika političkih govora vezanih uz rat u Ukrajini. Istraživanje obuhvaća šest govora prikupljenih iz diskurzivnih krajolika Ukrajine, Europske unije, Sjedinjenih Američkih Država i Rusije. Metodološki okvir oslanja se na Amossyijinu socio-diskurzivnu teoriju argumentacije (2001., 2002., 2009.), Van Dijkovu teoriju semantičkih makrostruktura i okvira znanja (1977., 1980.), Chiltonov model političkog diskursa (2004.) te Faircloughov i Faircloughov okvir praktičnog rasuđivanja (2012.), s ciljem razumijevanja važnosti retoričkih i lingvističkih sredstava u konstrukciji značenja i mobilizaciji političkog djelovanja. Analizom se identificiraju tri dominantna okvira znanja: pojednostavljenja narativa, pozivi na djelovanje i apeli na solidarnost. Stilske figure proučavaju se u vidu njihovih uloga u pojačavanju percipiranih prijetnji i poticanju animoziteta prema „drugosti“. Rezultati analize ukazuju na značajne varijacije u uporabi jezičnih izraza povezanih s ratom i solidarnošću, što odražava međunacionalne razlike u stupnju političke i humanitarne predanosti Ukrajini. Ukrajinski predsjednik najodlučniji je u artikulaciji poziva na djelovanje te iste smješta u kontekst moguće nuklearne eskalacije. Predsjednica Europske komisije apelira putem doxe, nastojeći osvijestiti krhkost Europe koja proizlazi iz njezine neposredne blizine ratu. Ova retorička izravnost razlikuje se od diplomatski oblikovanog diskursa koji obilježava američki i ruski kontekst. U ruskom diskursu retoričke figure služe ublažavanju moralne stigme rata i opravdavanju njegova nastavka, dok u američkom pridonose izbjegavanju otvorene identifikacije s položajem Ukrajine. U konačnici, istraživanje pokazuje kako se političkom retorikom, pa i onom uobličenom humanitarnim diskursom, može manipulirati u svrhu održavanja političke ambivalentnosti i pristranosti.
rat u Ukrajini; politički diskurs; retorička analiza; sociodiskurzivna argumentacija; praktično rasuđivanje; frekvencijske distribucije
U radu se istražuju frazemi koji sadrže leksem ‘zub/zubi’ u tekstovima objavljenim u slovačkim dnevnim novinama SME. Primarni je cilj istaknuti njihove jezične oblike i ekspresivne funkcije u sklopu publicističkoga stila, fokusirajući se na ustanovljene frazeološke obrasce, stilske figure (npr. izreke) te na metaforičke i metonimijske predodžbe. U okviru etnolingvističkih pristupa Wierzbicke (1985, 1996), Bartmińskoga (2010) te Vaňkove i Vitkovskaye (2014) ispituje se semantička struktura riječi zub u somatskim frazemima pomoću konceptualnoga profiliranja. Cilj je spoznati kognitivnu strukturu i procijeniti njezin ekspresivni potencijal u okviru specifičnoga tematskog konteksta rata u Ukrajini. Na korpus članaka objavljenih u SME-u između siječnja 2022. i svibnja 2023. primijenjene su metode korpusne lingvistike i pragmalingvistike. Korpus je kompilirala Slovačka akademija znanosti u Bratislavi na zahtjev autorica.
lingvistika; ekspresivna funkcija; stilistika; etnolingvistički pristup; zub
Autorska prava (c) 2025 FLUMINENSIA : časopis za filološka istraživanja
Ubrzan razvoj velikih jezičnih modela otvorio je nove mogućnosti za obradu figurativnoga jezika, no njihovo tumačenje značenja metafora i metaforičkih izraza i dalje zaostaje za razinom ljudskoga razumijevanja. Jedno od ograničenja jezičnih modela proizlazi iz nedostatnosti postojećih skupova podataka o metaforama, koji često nemaju jasno izražene veze s konceptualnim metaforama te su uglavnom jednojezični. U ovom radu predstavljamo CroSloMet, novi skup podataka s više od 1120 metaforičkih i 1120 doslovnih rečenica na hrvatskom i slovenskom jeziku, utemeljen na bazi metafora MetaNet.HR. Svaki je primjer označen pripadajućom konceptualnom metaforom, višerječnim jezičnim izrazom, kanonskim oblicima i doslovnom upotrebom, što omogućuje provedbu zadataka određivanja i objašnjavanja metafora. U radu su prikazane preliminarne evaluacije skupa podataka kroz dva eksperimenta: klasifikaciju metafora s pomoću modela CroSloEngual BERT-a, gdje je postignuta točnost od 88,5 %, te generiranje objašnjenja metafora s pomoću modela LLama 3-8B, pri čemu je stroga evaluacija točnoga podudaranja dala niske rezultate unatoč semantički valjanim rezultatima. Kako bismo to prevladali, predlažemo višerazinsku metodologiju validacije koja kombinira ručno označavanje, zaključivanje prirodnim jezikom, semantičku sličnost i prosudbu temeljenu na velikom jezičnom modelu. Naši rezultati naglašavaju važnost obuhvaćanja razina općenitosti i specifičnosti u metaforičkom preslikavanju te pokazuju na potrebu za nijansiranijim metodama evaluacije. CroSloMet je resurs za unaprjeđenje razumijevanja metafora u velikim jezičnim modelima i doprinosi međujezičnom i kognitivno utemeljenom istraživanju metafora.
metafore; metaforički skup podataka; objašnjavanje metafora; razumijevanje metafora; veliki jezični modeli
U ovom radu istražuje se odnos leksika i gramatike kroz n-grame ili učestale leksičke spojeve (ULS) u engleskom i hrvatskom jeziku. Kriteriji utvrđivanja ULS-ova iz n-grama uključuju frekvenciju, rekurentnost, semantičku neovisnost te gramatičku strukturu. ULS-ovi su vrsta višerječnih izraza koji predstavljaju nepotpune strukturne jedinice koje nadilaze gramatičke strukture (npr. at the same time, on the basis of, s obzirom na to, u skladu s člankom itd). Analizom podataka iz korpusa engleskog i hrvatskog jezika pomoću računalnojezikoslovnog alata Sketch Engine (Kilgarriff i dr. 2004) promatra se kako su navedene gramatičke strukture instancirane u tekstu. Za teorijsku osnovu odabran je okvir sistemske funkcionalne gramatike (engl. Systemic Functional Grammar, SFG, Halliday 1994; Halliday i Matthiessen 2004) zbog primjenjivosti i usredotočenosti na jezik u uporabi. U radu se istražuje i sintaktička sinonimija u vidu dvojnih gramatičkih struktura poput in case of + IMENSKA SKUPINA, in case + SUREČENICA; in the event of + IMENSKA SKUPINA, in the event + SUREČENICA i njihovih hrvatskih istovrijednica: u slučaju + IMENSKA SKUPINA i u slučaju + SUREČENICA. Kontrastivnom analizom pokazuje se odnos između gramatičkih i leksičkih struktura te kako je njihova funkcionalnost u tekstu motivirana značenjem. Naglašava se važnost kvantitativne analize podataka dobivenih iz korpusa stavljajući u suodnos korpusnu lingvistiku i leksikogramatiku. Dok postoje brojna istraživanja o ULS-ovima u engleskom jeziku, oni gotovo da i nisu istraživani u hrvatskome. Rad donosi nove podatke o uporabi leksičko-gramatičkih sveza u hrvatskome jeziku. Rezultati istraživanja mogu se primijeniti u poučavanju jezika, kontrastivnim istraživanjima koja povezuju leksikogramatičke obrasce različitih jezika te u unapređenju korpusne metodologije, osobito u pogledu preciznijeg označavanja imenskih skupina i njihovih postmodifikatora.
korpusna lingvistika; leksikogramatika; n-gram; učestali leksički spoj (ULS)
Dialectological Description of the Basic Phonological and Morphological Features in the Local Dialect of Lovinac (Municipality Poličnik)
Rad dijalektološki opisuje govor Lovinca, sela u Zadarskoj županiji (Općina Poličnik). Svrha je rada obraditi u dijalektološkoj literaturi nespomenut ravnokotarski govor i tako dopuniti jezičnu sliku širega zadarskog područja. Na temelju audiosnimaka govora najstarijega mještanina Lovinca navode se dijalektološki najvažnija fonološka obilježja, uz izabrane podatke na drugim jezičnim razinama. Pojedine značajke lovinačkoga govora promatraju se u kontekstu novoštokavskih ikavskih govora zadarskoga područja i širega zadarskoga kopnenoga jezičnog areala općenito. Opis pokazuje da je lovinački govor u glavnim fonološkim crtama tipičan novoštokavski ikavski govor zadarskoga zaobalja: obilježava ga štakavizam, razlikovanje parova palatalnih afrikata, redukcija nenaglašenoga vokala i te promjena vokala o u vokal u ispred nazalnih sonanta; među općim jezičnim crtama širega zadarskoga kopnenog područja ističu se upitno-odnosna zamjenica što, izmijenjen prezent glagola ići (ien, ieš…) i značajan broj zabilježenih punih infinitiva.
dijalektologija; novoštokavski ikavski; Lovinac; zadarsko područje
Nazivlje za romanske govore na istočnoj obali Jadrana
Mnogi se suvremeni radovi bave romanskim jezičnim utjecajima na hrvatske govore na području istočne jadranske obale, a još živući se romanski jezici sagledavaju i iz sociolingvističke perspektive. Pritom se misli na predmletački i mletački jezični sloj, no nemali se broj istraživanja bavi i istrorumunjskim jezikom. Ovim će se radom sustavno objasniti razlika između dvaju navedenih italoromanskih slojeva (predmletački i mletački govori) te će se predstaviti jedan istočnoromanski (istrorumunjski) jezik. Cilj je rada budućim istraživačima s područja hrvatske dijalektologije i romansko-slavenske kontaktne lingvistike, ali i istraživačima s drugih znanstvenih područja na jednom mjestu dati osnovne podatke o navedenoj temi te im podastrijeti nazive za romanske jezične varijetete na istočnom Jadranu. Budući da neki od ključnih naziva u radovima imaju različite oblike, pokušat će se usustaviti ta terminologija na hrvatskom, talijanskom i engleskom jeziku.
Romance; Dalmatian Romance; Istriot; Venetian; Istro-Romanian; terminology
Istraživanje vrijednosnog potencijala leksika polazište je deduktivnog pristupa u aksiologiji teksta; postupci vrednovanja na rečeničnoj i nadrečeničnoj (tekstnoj) razini ne mogu se analizirati bez uvažavanja vrijednosnih značenja (dekontekstualiziranih) riječi. Rječnici su idealna građa za istraživanje prve razine tekstne aksiologije, a klasifikacija njihova vrijednosnog vokabulara polazište je takvih istraživanja. Deduktivna aksiološka klasifikacija rječničke građe može započeti od vrlo općenite trodijelne sheme koja uključuje: a) elementarne vrijednosne oznake kojima je semantički potencijal istovjetan vrijednosnom potencijalu (dobro, loše, zlo i sl.); b) vrijednosne koncepte (vrednote) koji se kao takvi prepoznaju na pozadini elementarnih kulturnih kompetencija (junaštvo, čovječnost, pravda i sl.); c) ostale oznake koje sadržavaju autonomne izvankontekstne vrijednosne konotacije. Potonja kategorija može se dalje subklasificirati prema semantičkim poljima (primjerice, ‘emocije’, ‘ljudski karakter’, ‘govor’ itd.). Predloženi model analize primjenjuje se u ovom ogledu na Blago jezika slovinskoga (1649/1651) Jakova Mikalje, najstariji obuhvatniji rječnik s hrvatskim jezikom kao polaznim. Analiza se posebno usredotočila na kvantitativnu zastupljenost određenih skupova vrijednosnog leksika, uključujući i izostanak pojedinih oblika u leksemskom nizu istog korijena (pridjev, prilog načina, imenica, glagol). Izrazita brojnost i raznovrsnost leksema u pojedinim značenjskim poljima ili prevlast oznaka jednog vrijednosnog predznaka podvrgava se opreznim i tek hipotetskim kulturnopovijesnim tumačenjima.
aksiologija teksta; vrijednosni vokabular; vrijednosni koncept (vrednota); Jakov Mikalja
Jezik Molitvenika Gašpara Vnučića iz 1568. godine
U radu se prikazuju osnovne jezične značajke rukopisnoga molitvenika iz 1568. godine što ga je sastavio grobnički santez Gašpar Vnučić. Riječ je o rukopisu zborničkoga tipa pisanu kurzivnom glagoljicom. Iznose se podaci o nalazu rukopisa i njegovoj sudbini na temelju literature i arhivske građe te se prikazuju dosadašnje spoznaje o jeziku rukopisa. Budući da je riječ o rukopisu hibridnoga sadržaja pa je moguće (i očekivano) da njegov jezik nije koherentan već varira ovisno o tipu teksta, predlošku s kojega je prepisan, pa i o samom pisaru, u radu se izdvajaju pojedine tekstne cjeline, tj. donosi se sadržaj rukopisa. Središnji je dio ovoga rada posvećen grafiji te fonološkim i morfološkim značajkama jezika Molitvenika Gašpara Vnučića, s time da se one ne prikazuju monografski već se zadržava samo na odabranim jezičnim značajkama, osobito onima koje su različite u hrvatskom crkvenoslavenskom jeziku i onodobnoj čakavštini. Analizom je utvrđeno da je tekst u osnovici čakavski, ali s brojnim značajkama hrvatskoga crkvenoslavenskoga jezika koje su poslužile ili kao elementi za građenje višega književnoumjetničkoga stila, na razini pojedinačnih leksema, ili su pak preuzeti iz liturgijskih predložaka u manje-više neizmijenjenu obliku, na razini tekstnih cjelina. Elementi dvaju jezika čvrsto se isprepliću i zamjenjuju međusobno u cijelom tekstu što samo potvrđuje činjenicu da u ono vrijeme ta dva jezika i nisu bila poimana različito već, dapače, kao viši i niži varijetet jednoga jezika.
hrvatski crkvenoslavenski jezik; čakavština; Molitvenik Gašpara Vnučića; 1568. godina, Grobnik
Vrlo vrijedna knjiga o pravopisima i o vlastima
Prikaz knjige Krešimira Mićanovića "Vlast i pravopis" (Matica hrvatska, Zagreb, 2024.)
Trag tiskare Karletzky otisnut u hrvatskoj jezičnoj povijesti
Prikaz knjige Sanje Holjevac "Hrvatski jezik u izdanjima riječke tiskare Karletzky" (Hrvatska sveučilišna naklada, Zagreb, 2024.)
Od devedesetih godina dvadesetog stoljeća talijanska književnost i kinematografija sve se intenzivnije bave određenim pitanjima povezanima s trudnoćom i rađanjem,1 pitanjima koja u našem društvu još uvijek predstavljaju tabu, a riječ je o postporođajnoj depresiji i sklopu proturječnih osjećaja, iskustava i poriva koje žena tijekom majčinstva može imati. Talijanska se književnost s tim temama do neke mjere suočila još u devetnaestom stoljeća (spomenimo čedomorku Graziju u Verginu Lutanju te autobiografski glas u Ženi Sibille Aleramo), oscilirajući između moraliziranja i suosjećanja. Književnu i kinematografsku produkciju, koja je u posljednjih dva desetljeća obratila pozornost na golem pritisak pod kojim novopečene majke žive i duboku patnju koja odatle proizlazi, potakli su – više ili manje izravno i svjesno – kako veći senzibilitet javnosti za psihološko i emotivno stanje majki, tako i nasljeđe feminizma koji je, kao što znamo, doveo u pitanje vrijednosti i modele čiji je cilj discipliniranje ženskog tijela i ponašanja. Ovaj tekst želi ispitati kako se u dvama romanima (Loša Rosselle Milone i Probudi me u ponoć Fuani Marino) te u dvama filmovima (Sve govori o tebi Aline Marazzi i Uspavanka Darija Germanija i Enza Russa) novopečene majke nose kako sa opterećujućim modelom nesebične „dobre majke“ spremne na potpuno poništavanje sebe, tako pogotovo s osjećajima ambivalentnosti i drugosti (prema novorođenčetu, vlastitom tijelu, novoj ulozi, novim odgovornostima…), koji ih tjeraju da same sebe proglase „lošim majkama“ i da žive u stanju usamljenosti, duboke nelagode i nerazumijevanja.
Rad je prilog proučavanju hrvatskih putopisa (dopisa s puta) doba romantizma kojima je cilj putovanja Kneževina Srbija ili prostori nastanjeni (i) srpskim stanovništvom (Banat). Budući da u dosadašnjim istraživanjima putopisa toga doba tekstovi posvećeni Srbiji nisu bili predmet istraživanja, rad donosi nove spoznaje. Od pronađenih pet tiskanih od početaka hrvatskog preporoda do 1860. godine u radu su predmet istraživanja dva prva, potpisana pseudonimima (Rusan: Dopis iz Banata, 1841. i Bratoljub: Misli o putovanju našem, 1847). Oni su snažnije nego ikoji drugi putopisi prožeti ilirskim idejama zajedništva. U konstruiranju slike složne i srodne braće Srba i Hrvata – kao i u programskim spisima toga doba – u prvom se redu poseže za zajedništvom jezika i narodne pjesme. Ali na poetiku (poiesis) utječe i geografija, posebna uloga rijeka i „nepostojećih”/nevidljivih granica. Reprezentacija Srbije u ta dva teksta govori o rajskom prostoru s visećim baščama.
ilirizam; putopisi; Srbija; imaginarna geografija; geopoetika
Kulturne reference i pitanje identiteta u djelu Najat El Hachmi
U radu se analizira uporaba kulturnih referenci u prozi katalonske književnice marokanskog podrijetla Najat El Hachmi. U tu svrhu odabrana su tri romana, L’últim patriarca, La filla estrangera i Mare de llet i mel, gdje je jasno prikazan susret i sudar različitih svjetova i težnja junakinja da u njima izgrade vlastiti identitet, hibridan, jedinstven, slobodan. Osobita pažnja daje se proučavanju intertekstualnih elemenata u prikazu nastanka i razvijanja kompleksnog identiteta homodijegetičkih pripovjedačica čija je karakterizacija obilježena autoreferencijalnošću.
migrantska književnost; Najat El Hachmi; kulturne reference; identitet; intertekstualnost
Pamćenje, migracija i post-nacionalizam: komparativno istraživanje korejskih i hrvatskih narativa iz dijaspore
U radu se donosi komparativna analiza reprezentativnih djela hrvatske spisateljice Dubravke Ugrešić i američke spisateljice korejskoga podrijetla Min Jin Lee te se ispituje kako književnost nastala u dijaspori pripovijeda o pamćenju, migraciji i post-nacionaliz­mu. Smještene u kontrastne geopolitičke kontekste – post-jugoslavensku istočnu Europu i postkolonijalnu istočnu Aziju – ove spisateljice dekonstruiraju narative o identitetu usmjerene na naciju-državu i istražuju književne i etičke mogućnosti subjektivnosti koje prelaze granice. Njihovi tekstovi u prvi plan stavljaju rastapanje nacionalnih granica i ar­tikuliraju književnu imaginaciju ukorijenjenu u postkolonijalnoj etici i svijesti dijaspore. Ugrešić kritički rastavlja nacionalistički diskurs kroz jezičnu dislociranost i fragmentira­no pamćenje koji predstavljaju egzistencijalno stanje prognanoga subjekta i nestabilnost jezika kao medija pripadanja. Nasuprot tomu, Lee rekonstruira etiku dijaspore utemelje­nu na obiteljskome pamćenju i emocionalnoj solidarnosti pripovijedajući o povijesnome nasljeđu kolonijalizma i rasne marginalizacije. Premda koriste različite narativne strate­gije, obje spisateljice propituju fiksne modele identiteta i nude narative koji predviđaju hibridne i višestruke subjektivnosti utemeljene u pamćenju, migraciji i jezičnoj višestru­kosti. U ovome se radu utemeljenome na teorijama dijaspore, kulturnoga pamćenja i post-na­cionalizma propituje kako se u djelima Ugrešić i Lee konstruiraju alternativne etičke i estetske predodžbe. Na temelju njihovih opisa identiteta koji obitavaju na granici i transnacionalnih uvjeta u radu se iznosi mišljenje da književnost u dijaspori čini ključno mjesto za promišljanje globalnoga književnoga diskursa i osmišljavanje novih načina for­miranja tema izvan okvira nacije-države.
književnost u dijaspori; postnacionalni identitet; pamćenje i migracija; Dubravka Ugrešić; Min Jin Lee; kulturna hibridnost; međugeneracijski narativ
Utjecaj govorne brzine i kognitivnog opterećenja na akustička obilježja glasnika /s/ i /ʃ/ u hrvatskome jeziku
Cilj ovoga rada bio je ispitati utjecaj brzine govora te zadataka različite kognitivne zahtjevnosti na akustička obilježja glasnika /s/ i /ʃ/ u hrvatskome jeziku. Također, nastojali su se utvrditi akustički parametri koji omogućuju identifikaciju odnosno razlikovanje ovih dvaju glasnika. U istraživanju je sudjelovalo 10 izvornih govornica hrvatskoga jezika. Ciljani glasnici /s/ i /ʃ/ izgovoreni su unutar brzalica koje je činio niz od četiriju jednosložnih riječi KVK strukture, a nalazili su se uvijek na početnoj poziciji. Ispitanice su niz trebale ponoviti na četiri načina: uobičajenim tempom, čitajući ih na ekranu, uobičajenim tempom iz pamćenja, zatim bržim tempom uz čitanje te bržim tempom uz prisjećanje. Pritom je „čitanje“ bio zadatak lakše, a „prisjećanje“ zadatak veće kognitivne zahtjevnosti. Analizirani akustički parametri bili su trajanje glasnika, intenzitet te četiri spektralna momenta: (1) težište spektra šuma, (2) raspršenje spektra šuma, (3) nagib spektra šuma i (4) istaknutost najjače amplitude. Rezultati su pokazali da u govoru bržim tempom dolazi do skraćivanja vremena realizacije ciljanih glasnika. Brzina govora nije utjecala ni na jedan spektralni moment, osim na težište spektra šuma, ali samo u slučaju glasnika /ʃ/. Također nije utjecala niti na intenzitet. U bržemu govoru došlo je do međusobnog približavanja vrijednosti ciljanih glasnika u istaknutosti najjače amplitude. Kognitivna zahtjevnost zadatka nije imala nikakav utjecaj na akustička obilježja ciljanih glasnika. Istraživanje je pokazalo i da 1., 3. i 4. spektralni moment uspješno razlikuju frikative /s/ i /ʃ/ u hrvatskome jeziku, dok se u 2. spektralnome momentu ciljani glasnici značajno ne razlikuju. Istraživanje je pokazalo da je u hrvatskome jeziku zvučna energija glasnika /s/ koncentrirana na višim frekvencijama na spektru i ima manju istaknutost najjače amplitude u odnosu na /ʃ/, iako je spektralni oblik za oba glasnika relativno šiljast. Distribucija spektralne energije oko centra gravitacije u slučaju oba glasnika je asimetrična, samo u drugome smjeru – nagib spektra za /s/ je pozitivan, dok je za /ʃ/ negativan.
govorna brzina; kognitivno opterećenje; spektralni momenti; bezvučni frikativi; gradacijske govorne pogreške
Pravni stil hrvatskih inačica zakonodavstva Europske unije
Pravni stil hrvatskih verzija zakonodavstva EU-a oslanja se na dva izvora: pravni stil standardnog hrvatskog jezika i hibridni jezik koji se temelji na kombiniranim jezičnim konceptima izvedenim iz radnih jezika Europske unije, kao i iz službenih jezika država članica koje čine ovu međunarodnu političku i gospodarsku organizaciju. Svrha je ovoga članka teorijskim prikazom prikazati značajke hrvatskoga pravnoga stila, ukazati (na temelju analize) na značajke hrvatskoga eurožargona, odnosno nadnacionalnog stila tekstova pravnih europskih zakona, te pokušati pokazati utječe li i kako eurožargon na izradu tekstova hrvatskih nacionalnih zakona.
Europska unija; funkcionalni stilovi hrvatskoga jezika; pravni stil hrvatskoga jezika; hrvatski eurožargon; normativni tekstovi
Korpus govorenog istromletačkog/fijumanskog i hrvatskog (C-ORAL-IC)
Dvojezični konverzacijski korpusi od neprocjenjive su važnosti za proučavanje autentič­nih jezičnih kontakata u spontanom dvojezičnom govoru. Ovaj rad predstavlja Korpus govornog istromletačkog/fijumanskog i hrvatskog jezika (C-ORAL-IC), prvi korpus koji dokumentira spontane razgovore na istromletačkom i fijumanskom dijalektu dvojezič­nih osoba iz istarskog i kvarnerskog područja Hrvatske. Regija ima dugu povijest kulturne i jezične interakcije hrvatskog i talijanskog jezika, što je oblikovalo složen socio­lingvistički sustav s obilježjima diglosije i poliglosije. Korpus C-ORAL-IC obuhvaća podatke 87 dvojezičnih i višejezičnih govornika, s više od 85.000 pojavnica i 27.000 različitih riječi (obličnica). Dostupan je na platformi TalkBank, u podsekciji BilingBank (https://talkbank.org, https://biling.talkbank.org/ access/C-ORAL-IC.html). Sadrži transkribirane, fonološki prilagođene, kodirane, segmentirane i morfološki označene transkripte uparene sa snimkama. Dostupni su i do-datni podaci o jeziku i upotrebi jezika sudionika. C-ORAL-IC predstavlja bogat izvor za proučavanje spontanoga dvojezičnog govora te nudi uvid u konverzacijska obilježja, strukturu i sinkrone promjene u istromletačkom i fijumanskom.
jezično uzorkivanje; govoreni korpusi; kodno preključivanje; dvojezični diskurs
Ugrofinske posuđenice u zapadnobaltičkim jezicima
U ovome se radu raspravlja o 27 zapadno-baltičkih posuđenica za koje se vjeruje da su posuđene iz ugro-finskog izvora. Za pet leksičkih jedinica utvrđeno je da ne pripadaju ovoj kategoriji, dok se status još nekoliko njih smatra nesigurnim. Za brojne je riječi potvrđeno da su ugro-finske posuđenice. Među njima se nalaze fiziografski termini, npr. st. prus. jūrī ‘more’ (← f.-v. *järwä ‘jezero, more’); st. prus. *salavō ‘otok’ (← u.-f. *salaw ‘otok; suho mjesto u močvari’ < ur. *sala), kao i nazivi korisnih vrsta drveća i biljaka, npr. st. prus. kadegis ‘borovica’ (← balto-fi. *kataŋa ‘id.’ ← ur. *kača ‘smola’); st. prus. malko ‘šuma’ (← u.-f. *malka ‘vrsta vrbe’, sekundarno ‘vrbov štap’); jatv. sini pl. ‘gljive’ (← balto-fi. *sēne ‘gljiva’ < u.-f. *ćänä ‘Polypore’). Tu su i leksičke jedinice koje označavaju životinje, meso i kožu koje se dobivaju od njih, npr. st. prus. sylecke ‘baltička haringa’ (← *siläkkä ‘id.’ ← ur. *śilä ‘salo’); st. prus. kaywe ‘kobila’ (← balto-fi. *kēwe ‘ženka konja ili soba’ < ur. *käδ́wä ‘ženka’); jatv. fała ‘meso’ (← u.-f. *pala ‘gristi; jesti’); st. prus. pusne ‘čizma (do koljena)’ (← u.-f. *pučni ‘gornjište’ < ur. *ponči ‘koža na sobovoj nozi’). Intenzivni jezični kontakti zapadnih Balta i nepoznatoga naroda ugro-finskoga podrijetla potvrđeni su i u glagolskim oblicima, npr. jatv. wał ‘bio’ (← u.-f. *wol- ‘bio’); jatv. wa ‘potrebno je’ (← balto-fi. *wajagɜ ‘id.’).
Baltik; posuđenice; ugrofinski; jezični kontakt; staropruski; substrat; jatviški
O mjesnim govorima nekadašnje plemenite općine Draganić
U radu se ukratko opisuje jezična slika nekadašnje Plemenite općine Draganić na fonološkoj i morfološkoj razini. Navodi se što je mjesnim govorima draganićkih naselja zajedničko i u čemu se oni razlikuju. Svi su oni strukturno identični i razlikuju se najviše u ostvaraju, u manjoj mjeri i u distribuciji pojedinih jezičnih jedinica. Osvrće se i na položaj tih govora unutar plješivičko-ozaljskog dijalekta. Taj je dijalekt dio dijalekatskog kontinuuma, u kojem ne zauzimaju svi draganićki govori isto mjesto. Ipak su draganićki govori međusobno sličniji nego što je bilo koji od njih sličan velikoj većini susjednih govora. Zbog toga ih je moguće svrstati u jednu, draganićku skupinu govora.
Plješivica-Ozalj; Draganić; Draganići; local dialect of Draganić; Kajkavian
Uloga konceptualnih metafora i poznavanja drugog jezika u međujezičnom olakšavanju razumijevanja frazema
Upotreba metaforičkih preslikavanja u eksplicitnom poučavanju engleskog jezika (English Language Teaching, ELT) može olakšati procese povezivanja figurativnih koncepata iz prvog i drugog jezika, posebno u onim slučajevima gdje je figurativni jezik vezan za podudarne metafore koje postoje u oba jezika. Istraživanje upotrebe konceptualnih metafora (CM) u poučavanju jezika pokazuje da su učenici s višom razinom poznavanja jezika J2 uspješniji u svom pristupanju metaforičkom znanju od učenika s nižom jezičnom sposobnošću. Također je lakše pristupiti metaforičkom znanju koje postoji u učenikovom prvom i u drugom jeziku. Ovaj se rad stoga bavi smjerom figurativnog prijenosa između hrvatskog (J1) i engleskog (J2) jezika (iz J1 u J2 i iz J2 u J1) te istražuje postoje li uočljive razlike kada je riječ o pozadinskoj motivaciji frazema (metaforički motivirani (CM) ili kulturološki specifični frazemi (CS)). Na temelju rezultata zaključujemo da oba čimbenika (smjer prijenosa i pozadinska motivacija) utječu na razumijevanje frazema u kontekstu J2, pri čemu je poznavanje jezika J2 značajnije u smjeru prijenosa iz J1 u J2, što ide u korist dvostrukog modela pristupa (dual route model) obradi figurativnog jezika. Važnost ovog istraživanja leži u području poučavanja stranih jezika gdje se facilitacijski učinak metaforičke svijesti može primijeniti u razvijanju metoda poučavanja vokabulara.
konceptualna metafora; figurativni prijenos; frazemi; poznavanje drugog jezika; hrvatski
Kritička analiza referencija povezanih s dobi u diskursu hrvatskih tiskanih medija
Mediji, tradicionalni i moderni, izvor su raznih informacija, ali i predrasuda te diskriminacijskih stavova tvoraca tekstova koji se često bez promišljanja prenose među korisnicima. Neki od takvih stavova i predrasuda stvaraju podlogu pogodnu za dobizam, diskriminaciju osobe zbog njezine dobi, bez obzira na to kakve su njezine sposobnosti, tjelesne ili mentalne, kakvo su znanje, obrazovanje, vještine, društveni status te individualne značajke. Polazeći od metodološkoga okvira temeljenog na kritičkoj analizi diskursa u ovome radu bavili smo se referencijama povezanima s dobi osoba višom od 65 godina, dakle izrazima koji upućuju na starenje, starost i život u toj dobi koje smo prikupili u hrvatskim tiskanim medijima, dnevnicima i tjednicima izdanima tijekom jednog mjeseca. Htjeli ustanoviti kako se osobe starije od 65 godina diskurzivno predstavljaju u tekstovima, kojim reprezentacijskim, referencijalnim i predikacijskim strategijama, u kojim se ulogama i situacijama pojavljuju, naročito u odnosu na osobe koje nisu u njihovoj dobnoj skupini. Izdvojili smo tekstove o poznatim starijim osobama ili razgovore s njima u kojima je dob uvijek spomenuta te tekstove u kojima su stariji ljudi prikazani kao homogen kolektiv. Nakon analize članaka zaključili smo da je raspon uloga i situacija u kojima se stariji ljudi kao kolektiv pojavljuju vrlo skučen i da su stariji ljudi nevidljivi u društvu osim kad im se dodjeljuje neka pomoć i kad je njihovo zdravlje u pitanju. Nalazimo i da je izravan dobizam rijedak, ali da postoji latentan dobizam temeljen na stereotipima u predstavljanju pojedinačnih starijih osoba u slučajevima kad njihov životni stil i aktivnosti odudaraju od okvira koji im je društvo namijenilo.
dobizam; kritička analiza diskursa; referencije povezane s dobi; hrvatski tiskani mediji
NOVI POGLEDI NA SUVREMENU DRAMSKU I KAZALIŠNU SCENU NJEMAČKOG GOVORNOG PODRUČJA
Prikaz knjige: Sonja Novak i Katarina Žeravica: "Dramski i kazališni krajolik njemačkog govornog područja na početku 21. stoljeća" (Filozofski fakultet Sveučilišta Josipa Jurja Strossmayera u Osijeku, Osijek, 2023)
MEDIJSKA RASLOJENOST KLASIČNOG DETEKTIVSKOG PRIPOVIJEDANJA
Prikaz knjige: Antonija Primorac: "Što čitamo kad čitamo hrvatskog Sherlocka Holmesa: prijevod, pastiš i digitalni zaokret u svjetskoj književnosti" (Sveučilište u Rijeci, Filozofski fakultet, Rijeka, 2023)
LUPIĆEVA SKLADNJA IZVRSNA PRVOG CJELOVITOG IZDANJA DJELA HANIBALA LUCIĆA
Prikaz knjige: "Hanibal Lucić, Djela" Priredio Ivan Lupić. Talijanske tekstove preveo Borna Treska, Stoljeća hrvatske književnosti. Knjiga 155 (Matica hrvatska, Zagreb, 2023)