(untitled) (Časopis za suvremenu povijest, 2022)
U radu autor na temelju arhivskih izvora analizira proces likvidacije Dioničarskoga društva Lonjskopoljske željeznice te podržavljenje pruga u njegovu vlasništvu nakon završetka Prvoga svjetskog rata. Poslije raspada Austro-Ugarske Monarhije sjedište Dioničarskoga društva premješta se iz Budimpešte u Zagreb. Pruge Društva bile su Dugo Selo – Novska i Banova Jaruga – Pakrac. Stvaranjem Države Slovenaca, Hrvata i Srba potpale su pod nadležnost novoosnovanoga Generalnog ravnateljstva željeznica Države Slovenaca, Hrvata i Srba u Zagrebu, a stvaranjem Kraljevstva Srba, Hrvata i Slovenaca pod nadležnost novoosnovane Direkcije državnih željeznica Zagreb. Poslije dugogodišnjih pregovora Kraljevina Jugoslavija zaključila je 7. veljače 1931. sporazum o otkupu s grupom od 24 mađarska dioničarska društva vicinalnih željeznica, udruženih u koncern „Pruga d.d.” sa sjedištem u Zagrebu. Među njima je bila i Lonjskopoljska vicinalna željeznica. Time je i prestao razlog njezina postojanja. Na temelju navedenog Kraljevski sudbeni stol kao trgovački sud u Zagrebu upisao je 6. lipnja 1932. u svoj trgovački registar likvidaciju Dioničarskoga društva Lonjskopoljske željeznice. Kada je uslijed dovršene likvidacije Društvo prestalo s radom, Okružni sud u Zagrebu kao trgovački sud brisao ga je 12. travnja 1933. iz svojega trgovačkog registra. Država je uknjižila pravo vlasništva nad nekretninama Lonjskopoljske vicinalne željeznice tek 1936., a kompletna regulacija imovinsko-pravnih odnosa na nekretninama Lonjskopoljske željeznice završila je tek 1951.