Kako Isus definira učenika u odlomku o Velikom poslanju? (Kairos: Evanđeoski teološki časopis, 2024)
Svaka konferencija o učeništvu mora biti ukorijenjena u biblijskoj definiciji pojma „učenik“. Kada Isus zapovijeda da „činimo učenike“, koga ili što točno stvaramo? Kako izgleda učenik? Ne treba tražiti dalje od definicije koja je sadržana u izvornom Isusovu nalogu koji je poznat kao Veliko poslanje (Mt 28,16-20). Postoji jasno određena struktura ovoga teksta kojom se iskazuju osnovne karakteristike učenika: tekst sadrži jedan imperativ, „činite učenike“, no ono što se često previđa jest to da se ova glavna zapovijed dodatno pojašnjava trima participima: „idući“, „krsteći“ i „učeći“. U ovome slučaju participi su glagolski prilozi s nastavkom „–ći“ koji govore o naravi učenika. U ovom će se izlaganju usporediti popularno razumijevanje toga što znači biti kršćanin s biblijskom definicijom pojma „učenik“. Kršćani, kako se uobičajeno razumije, oni su koji su povjerovali Kristu radi svog spasenja i vjeruju da će biti s Isusom kada umru. Drugim riječima, na taj je način možda nesvjesno rečeno: „Možete biti kršćanin, a da ne budete učenik.“ „Evanđelje“ koje je naviješteno izravno je dovelo do evanđelja koje se svodi samo na oprost grijeha tj. na „evanđelje oprosta“. Bill Hull i Ben Sobels iznose dvije istine: 1. Ne možete stvoriti učenika sličnog Kristu na temelju evanđelja koje ne sadrži...