(untitled) (Zbornik Pravnog fakulteta Sveučilišta u Rijeci, 2020)
Autor raspravlja o zatvoru radi slamanja otpora (njem. Beugehaft, slo. uklonilni zapor, engl. coercive detention) kao institutu, u prvom redu, prekršajnog, odnosno upravno kaznenog prava, pri čemu polazi od temeljnog zahtjeva svakoga pravnog poretka da se ako je to potrebno i na prinudan način ostvaruje poštovanje upravno-pravnih dužnosti, odnosno cjelokupnoga pravnog poretka. Zatvor radi slamanja otpora (oblik lišenja slobode izvan kaznenog postupka) predstavlja vrstu represivnog pravnog sredstva, kojim bi trebali u pravnom poretku postići ispunjenje/ostvarenje određene pravne obveze, koja dobrovoljno nije bila ostvarena. Autor prije svega polazi od slovenskog uređenja u prekršajnom pravu, koje je preuzelo institut zatvora radi slamanja otpora iz njemačkoga prava. Bitno je da zatvor radi slamanja otpora (i nakon izdržavanja) ne znači izvršenje globe (executio) kao prekršajne sankcije, nego je riječ o utjecanju prinudnim sredstvima na počiniteljevu volju kako bi mu se slomio otpor prema suprotstavljanju poštovanja neke pravne obveze/dužnosti. Autor se u članku bavi i općenito represivnim pravnim sredstvima – pravnim sredstvima radi slamanja otpora, a posebice i stajalištem u odluci Ustavnog suda Slovenije u pogledu ustavnosti mjere zatvora radi slamanja otpora s pravnim poretkom Republike Slovenije.