POSEBNA NAKNADA ZA TROŠKOVE PROUZROČENE VJEROVNIKU DUŽNIKOVIM ZAKAŠNJENJEM S ISPUNJENJEM NOVČANE OBVEZE U POSLOVNIM TRANSAKCIJAMA (PAUŠALNA NAKNADA TROŠKOVA NAPLATE) (Zbornik Pravnog fakulteta Sveučilišta u Rijeci, 2020)
Jedna od novina koju je u hrvatsko pravo unio Zakon o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi iz 2012. godine (ZFPPN) jest i uvođenje nove pravne posljedice dužničkoga zakašnjenja s plaćanjem u, tzv. poslovnim transakcijama. Odredbom čl. 13. st. 1. ZFPPN-a, vjerovnik novčane obveze ovlašten je ex lege zahtijevati od dužnika paušalnu naknadu u iznosu koji odgovara kunskoj protuvrijednosti iznosa od četrdeset eura. Ta paušalna naknada koju ZFPPN naziva „posebnom naknadom za troškove prouzročene vjerovniku dužnikovimzakašnjenjem s ispunjenjem novčane obveze u poslovnim transakcijama“ uvedena je u hrvatsko pravo radi usklađivanja s odredbama čl. 6. Direktive 2011/7/EU. U radu se raspravlja o njezinoj pravnoj prirodi i funkcijama te se analiziraju pretpostavke za nastanak vjerovnikova prava na paušalnu naknadu te dospjelost i zastara zahtjeva za isplatom te naknade. U radu iznesena tumačenja odredaba ZFPPN-a temelje se na poredbenopravnoj analizi i usklađenoj interpretaciji ZFPPN-a s Direktivom 2011/7/EU. U primjeni poredbenopravne metode razmatrana su stajališta austrijskog i njemačkog prava, a istraživanjem su obuhvaćeni i propisi svih država članica Europske unije kojima su one u nacionalnom pravu transponirale odredbe čl. 6. Direktive 2011/7/EU.