ČEZMEJNI PRENOS SEDEŽA GOSPODARSKE DRUŽBE (Zbornik Pravnog fakulteta Sveučilišta u Rijeci, 2020)
Z vidika privlačnosti poslovanja družb v določeni državi se te med seboj razlikujejo glede na stopnjo razvitosti pravne ureditve, predvsem s korpo- racijskega in davčnega področja, funkcionalnosti le-te v poslovnem okolju, kar vključuje stopnjo pravne varnosti in učinkovitosti sodnih ter upravnih postopkov in posledičen ugled države,1 pomembne okoliščine so prisotnost usposobljenega kadra,2 stopnja njegove inovativnosti in učinkovitosti, strošek dela, velikost trga, prav tako infrastrukturna ureditev in danosti z vidika logistike3 nasploh. Čezmejna mobilnost se v današnjih časih izkaže kot nujna predpostavka za poslovno uspešnost družb oziroma celo kot pogoj za njihov obstoj na trgu. Pogodba o delovanju Evropske unije (PDEU)4 daje družbam pravico do svobodnega ustanavljanja, ki v skladu s sodno prakso Sodišča EU poleg čezmejnih združitev5 vključuje prenos statutarnega in dejanskega sedeža družbe, pa tudi čezmejno formalno statusno preoblikovanje družbe – torej spremembo pravnoorganizacijske oblike družbe, v kateri družba posluje in je skladna s pravom domače države članice, v drugo pravnoorganizacijsko obliko po pravu države članice gostiteljice. S tem so družbam poleg poslovanja v nadnacionalni pravnoorganizacijski obliki evropske delniške družbe (Societas Europaea – SE) zagotovljeni mehanizmi, s katerimi si lahko poenostavijo, skrajšajo in pocenijo postopek čezmejnega prestrukturiranja.