Okvir determiniranja prava na radu za vrijeme epidemije (Zbornik Pravnog fakulteta Sveučilišta u Rijeci, 2022)
Dok traje epidemija zarazne bolesti COVID-19, u realiziranju, prvenstveno individualnih radnih odnosa (jer su kolektivni radni odnosi „na čekanju“) javljaju se brojna pitanja na koja nema odgovora (u sudskoj praksi pogotovo). Najčešće obrazloženje traži se u činjenici da je u pitanju epidemija (pandemija) i „nemoći“  (pa i nespremnosti) svijeta rada, ali i nefleksibilnosti autonomne regulative radnih odnosa i „nespremnosti“ poslodavaca u svakodnevnom odgovoru na „zahtjeve krize“.            U „posebnim okolnostima“ ne smiju biti dovedena u pitanje primjena načela suvremenog, demokratskog radnog prava (pored drugih načelo zaštite osobe na radu, načelo in favorem laboratoris, načelo zaštite prava iz radnog odnosa, sve uz sveprisutno načelo ustavnosti i zakonitosti), ali i načelo pacta sund servanda (načelo obveznog prava) u ugovornim radnim odnosima i drugih.            Pokušava se naći odgovor na sporna pitanja koja u praksi (primjeni) u vrijeme epidemije, najčešće determiniraju sadržaj radnih odnosa: „intervencija“ u ugovor o radu, autonomna regulativa radnih odnosa, radno vrijeme, plaće i naknade, odmori i dopusti, zaštita zdravlja i sigurnosti na radu, primjena načela najpovoljnijeg prava za radnika i druga.Nužno je vrlo restriktivno primjenjivati svako ograničenje prava na radu, koje, inače može, u skladu s Ustavom države, biti uređeno samo zakonom, pa i „mjere“ za trajanja epidemije samo u okvirima zakona i Ustava.